I oldtidens Egypten før faraoernes tid
fortæller legenden om Kong Memtep, som lavede en pagt med Anubis,
Underverdenens hersker,
om at skabe et forhekset sværd så magtfuldt,
at hvem end der havde det, kunne regere over hele verden.
Motiveret af at tage sine fjenders sjæle
blev sværdet smedet i helvedes ild
af Underverdenens hersker,
som gav sværdet sit navn,
Anubis' hugtand.
Navnene på de, der blev dræbt af sværdet,
blev for evigt indgraveret i Sjælenes bog,
hvor de forblev fanget i al evighed,
fordømt til uendeligt mørke.
Men hvis ondskab så let kan skabes i en smedje,
må der da være en måde at ødelægge sværdet
og slippe sjælene fri.
Disse hieroglyffer er oldgamle.
- Det ser ud, som om de er fra... - Mesopotamien.
Sumerisk.
Hvad står der, præstinde?
Her ligger den skat, du søger.
Kong Memtep?
Før du plyndrer denne gravs antikviteter, bør du vide,
at det at frigøre gammel ondskab har en stor pris.
Magt bliver ikke givet, præstinde.
Den skal tages.
Anubis' hugtand, glemt af tiden.
Men tiderne har ikke sløvet dine kanter, har de?
Nebserek tog ud og indtog de golde landskaber
med Anubis' hugtand.
Drevet af dens mørke magi
erobrede han fjender og rejste en mægtig sjakalhær
og udråbte sig selv til deres gudkonge.
Vi vil rydde dette land!
Med død og ild!
Men én fjende undslap ham,
den sidste akkadier,
enearvingen til den store frie stamme,
som tilintetgjorde hans folk i en for længst udkæmpet krig.
Nebserek var hævngerrig og blev besat af at finde sin fjende.
Få din fugl til at find Skorpionkongen, præstinde.
Guderne vil give dig din hævn, når tiden er inde.
Tiden er inde til hævn nu.
Send fuglen.
Men nogle sovende kæmper er det bedst at lade sove.
Det er smukt.
Nej, det er stærkt.
Det er det, der tæller.
Med dette kan man høste vinterhveden,
høste sommerkornet,
fodre familie og husdyr.
Der er ikke meget, man kan sætte sin lid til,
men smedet metal banket ind i en form.
Det kan man stole på.
Hvornår laver du et sværd?
Jeg er færdig med sværd.
Jeg kunne lære at bruge et og blive en mægtig kriger.
Abel?
Hør på mig, Abel.
Det at være kriger er ikke, som du tror.
At svinge et sværd i krig er en tung byrde.
Ingen præster eller guder kan redde en fra krigens brutalitet.
Forstår du?
Abel!
Gå hen til din far!
Kom så!
Jeg søger Skorpionkongen.
Vi har ingen konge her.
Han kalder sig Mathayus.
Vi kender ham ikke.
Brænd det ned og find ham.
Jeg beder! Vi er kun bønder...
Dræb ham først.
Nej!
Jeg beder!
Ned på knæ, insekt!
Hvor er Mathayus?
Jeg er her.
Træk!
- Nej! Kom tilbage! - Mathayus!
- Nej! Mathayus! - Fik dig!
Nej!
Jeg beder dig.
Lad drengen gå.
Ikke et skridt nærmere.
Okay.
Skån drengen, tag mig.
Jeg tager jer begge.
Nej!
Abel.
Her. Drik dette.
Hvad er det?
En medicinsk drik blandet med lithops mod smerte.
Velbekomme.
Du har brug for mad.
Skorpionkongen slap væk.
Gå på knæ, når du taler til mig.
- Slap væk? - Ja.
Han fik hjælp, min gudkonge.
Jeg har brug for hans sjæl.
Du har...
Nej.
Først når jeg stikker dette sværd ind i hans hjerte, får jeg min hævn.
Find den akkadier!
Klæd dig på.
Hvor gravede du det frem?
Begravelsesplads. Ham, der havde det på, havde ikke længere brug for det.
Jeg hedder Tala, jeg er kriger fra Nubien.
Hvad vil du have fra mig?
En legendarisk konge, der vækkes til live igen.
Jeg er bare smed.
Smed?
Er det din historie?
Hvordan blev en legendarisk Skorpionkonge,
den sidste akkadier, halvgud,
til en smed?
Civilisationen blev for uciviliseret for mig.
Jeg har ledt efter dig længe.
Dit navn vækker inspiration.
Det er en kampråb.
Mit folk har brug for en helt til at skabe fred, en krigerhelt.
Som jeg sagde, har du fat i den forkerte.
Min far var Balthazar, Nubiens konge.
Balthazar?
Han levede godt,
men ikke længe nok.
Det gør mig ondt.
Min far fortalte mig, at I havde et stærkt bånd,
at hvis Nubien nogensinde fik brug for en allieret,
ville Skorpionkongen ride fra øst med sin hær og kæmpe med os.
Jeg har ingen hær.
Du har din styrke, og du har mig.
En prinsesse?
En kriger.
Er du klar over, at krigsherren Nebserek tager rundt i Egypten
med sine horder og gør folk til slaver, brænder ned?
Han har et forhekset sværd, Anubis' hugtand.
Ingen kan modstå ham, mens han har det.
Men ifølge legenden er der en måde at besejre sværdet.
Hemmeligheden er i Sjælenes bog.
Det er en skjult tekst, og jeg ved, hvor den kan findes.
Det lyder som en røverhistorie.
Nebserek marcherer mod Nubien, mit folk.
Med Sjælenes bog kan vi stoppe ham.
Er du på en mission?
Ja.
Held og lykke.
Du kommer med mig.
Jeg missionerer ikke.
Hvorfor?
De er altid tusind gange sværere, end man tror,
og der er altid nogen, der ikke overlever.
Sjakalen er Nebsereks symbol.
Vi har samme fjende.
Hjælp mig med at finde Sjælenes bog,
så hjælper jeg dig med at finde daggertens ejer.
Jeg tager jer begge.
Nej!
Du er en født kriger.
Det er din skæbne at kæmpe for de mindre heldigt stillede.
Om du står eller falder, er jeg ved din side.
Jeg beder dig, husk, hvem du er.
Manden du søger, Skorpionkongen,
rejser med en nubier.
Og de er tæt på.
Tæt på hvad?
Ifølge legenden er der en portal i Den 13. månes dal,
hvor det siges, at Sjælenes bog hviler,
skjult fra menneskeheden.
Den, der besidder Sjælenes bog,
har magt til at tilintetgøre Anubis' hugtand.
Dette sand er blevet ransaget af mange i mange år.
Ransaget, ja, men ikke af Skorpionkongen.
Vi burde tage udenom.
Den 13. månes dal er en halv dags ridt.
Det er en da ekstra at tage udenom.
- Du vil ikke derind. - Det er jeg nødt til.
- Vi må ikke komme for sent? - Til hvad?
Den sidste dag i denne månefase.
Månen kan vente.
Jeg har ventet 56 måner på denne stigning.
Hvorfor stopper vi her, smed?
- Læg dine våben. - Her er ingen.
Jo, der er. Smid dine våben nu.
Tilgiv hende. Hun kan ikke se!
Hvem snakker du med?
De sorte pile.
De prøvede ikke at ramme os. Så ville vi være døde nu.
Jeg sagde jo, vi burde have taget rundt om.
I trænger ind på vores hellige land,
og derfor må I dø.
Vi ville ikke at fornærme jer.
Territoriet er markeret.
I valgte at ignorere denne advarsel.
Hvordan havnede kvinde, meget smuk kvinde,
med en hård mand som ham?
Han er min fars smed.
En smed og en avler.
Han kan lide dig.
Kan du lave mad? Madlavning?
Kan du lave mad?
Jeg er en nubisk kriger,
og ja, jeg kan lave mad.
Jeg vil give dig to vildsvin
og fem amforaer fyldt med granatæblevin for hende.
Nå?
Fem vildsvin og ti amforaer.
Nej!
Jeg troede, du ville slå ham ihjel.
Det vil jeg også.
Men bagefter
tager jeg dig for mig selv.
Giver ham til ødemarken.
Vi vil drikke for hans død med min vin.
- Nej? - Jeg er ikke til salg.
Og jeg er ikke avler.
Uruk!
Shamanen siger, du er fra Landet i øst.
Skorpionkongen bliver du kaldt.
- Jeg er bare smed. - Det var det, jeg sagde.
Du er meget lille for en legendarisk kriger.
Så hvordan vil I have det? Jeg kan splitte jeres kranier med en økse
og sætte dem på et spyd. I kan brænde på et bål.
Eller jeg kan hakke jer i stumper
og lade gribbene og insekterne få jer.
Hvad er dit navn, kriger?
Jeg er Uruk, søn af Kali, leder af De sorte pile
og Sandfolket.
Høvding Uruk,
dit folk er jægere, ikke sandt?
Så giv mig samme chance for at leve som et dyr.
Du er ikke et dyr. Du er en mand.
Ja. Jeg bløder rødt som dig.
Og som dig vil jeg hellere dø oprejst end på knæ.
Jeg sender kun fire mænd for at dræbe dig.
Du må hellere sende fem.
Når denne jagt er forbi,
og jeg stadig er i live,
lader du mig beholde pigen, og vi rider væk.
Aftale.
Hvad sagde jeg om missioner?
Når du når til den pil,
jagter vi dig.
Løb hurtigt, smed, ellers bliver din død langsom.
Løb!
Uruk!
Smid den!
Du er en værdig modstander, akkadier.
Du kunne have dræbt mig og mine mænd, da vi bestemt ville have dræbt dig.
Men du valgte barmhjertighed.
Der bliver ingen barmhjertighed for dem, der ikke har vist det.
Fem svin og noget vin?
Er det alt, jeg er værd i dit simple sind?
Du har aldrig smagt granatæblevin.
Der er den, Den 13. månes dal.
Fortæl mig om Sjælenes bog.
Den siges at være vogtet af Skriftrullernes tempel.
Man kan kun komme ind på en blåmåneaften.
Én gang hvert tredje år i månefasen.
Det er i aften.
Hvordan ved du alt dette?
Min familie har vogtet denne bog siden før faraoernes tid
og givet den videre fra generation til generation.
Ingen har været der eller set bogen, for de har aldrig haft brug for den.
Før han døde, betroede min far mig med at vogte bogen.
Skæbnen ville, at han ikke havde tid til at fortælle mig meget om den.
Og du er sikker på, den er der?
Det siger profetien.
Så vi rider bare derned, gør gennem fordøren,
og så giver de dig bogen?
Det er ikke en dør.
Det er en slags portal.
Det ligner ikke et skriftrulletempel.
Det står med oldgammel skrift.
"Den, der gentager sin form."
Sumerisk.
Ikke meget anderledes end det sprog, jeg lærte som dreng.
Månen gentager sin form hver 30. dag.
Den blå måne gentager sin form hvert tredje år efter sommersolhverv.
Vi har fundet den.
Vi har fundet en stenportal midt i ødemarken,
der fører til ingenting.
Vi må skynde os, natten falder på.
Vi må ikke gå glip af måneopgangen.
Hvad står der i din skriftrulle?
"Når du passerer månestenens tærskel,
"skal du tage 400 skridt lige øst for nord."
Denne vej!
Hvad nu?
Skynd ikke på mig. Det er første gang, jeg gør det.
Månen stiger.
Lad os gøre det, smed.
Linserne skal være i linje med et chiffer.
- En kombination. - Hvad er den?
Jeg leder.
"Den, der gentager sin form."
Det er chifferet!
"Den, der gentager sin form."
Det er det, der står skrevet på portalen.
Kom. Den er ikke åben længe.
Hvad er det?
Kviksølv. Naturens beskyttelse mod ondskab.
Jeg hader missioner.
Smed, denne vej.
Sig, at du ved, hvordan denne magiske bog ser ud.
Det kunne være en velinrulle skrevet i kodeksform,
måske en tome?
Måske papyrus nedfældet i brændte knogler.
Så du siger, du aner det ikke.
Ja, det er, hvad jeg siger.
Dræb indtrængende!
Av! Ikke fair!
Enkidu! Så er det nok!
Disse folk åbnede portalen med en måneskriftrulle.
De er ikke vores fjende.
De er bevæbnede!
En af dem angreb mig urimeligt bagfra.
Jeg er sikker på, de ikke mente det.
Jeg er Tala, Balthazars datter, kriger fra Nubien.
Vi er kommet efter Sjælenes bog.
Er du?
Og du har taget en brutal mand med?
En barbar?
Du er akkadier.
Hvad er det for en ting?
Jeg er ikke en ting!
- En golem. - Dumme menneske.
Enkidu er skabt af ler og bragt til live af magi.
Min far lavede ham for at beskytte mig.
Jeg har ti mænds styrke.
Måske 20.
Du ville garanteret ikke sælge hende for fem svin og noget granatæblevin.
Barbar.
Flot menneske.
Så du er kommet efter Sjælenes bog?
Ja.
Mit folk er i knibe.
Vi har brug for den til at slippe af med en krigsherre.
Han har et forhekset sværd.
Ingen kan modstå det.
Jeg har intet om, hvordan man besejrer et forhekset sværd.
Men ifølge legenden er bogen her.
Du må hjælpe os. Vi har ikke mere tid.
Jeg beklager.
Her er intet for dig.
Bogen er her.
Jeg har mange skriftruller, akkadier.
Nogle kodekser, nogle tomer,
jeg har læst dem alle og kan huske dem alle,
men jeg har ikke en eneste bog.
Tala, hvad siger din skriftrulle om Sjælenes bog?
Der står: "Sjælenes bog er skrevet på alabastervelin.
"Brødstykket af dens forbudte tekst kan ses i månens blå lys."
"Alabastervelin.
"Brødstykket af dens forbudte tekst
"kan kun ses i månens blå lys."
Enkidu!
Nej!
Det er...
...dig.
Du er Sjælenes bog.
Viser månelyset teksten?
Ja.
Den bliver vist under den tredje måne i en sæson med fire måner.
Syv gange i den 19 år lange metoniske cyklus.
Hvad står der?
Navne på sjæle taget af et sværd lavet i Underverdenen af Anubis.
Ved du, hvem de er?
Ja.
For hver sjæl sværdet tager,
kan jeg høre deres skrig,
se deres ansigter.
Nogle skæbner er værre end døden.
Jeg har ingen strid med dig, Høvding Uruk.
Jeg søger Sjælenes bog i Den 13. månes dal.
Jeres sjakalmaver er aldrig mætte, er de vel?
Hvad end akkadieren gav for passage, vil Kong Nebserek give tredobbelt.
Han betalte med heltemod og respekt.
Giv os passage, så bliver I skånet.
Stå i vejen, så knuser jeg jer.
Vi er Sandfolk.
Sand kan ikke knuses.
Det kan kun ændre form.
Det kommer du til at betale for.
Det var mit yndlingsbord.
Det var mit eneste bord.
Så skulle du ikke have ødelagt det.
Ynkelige menneske.
Min far var en mægtig sumerisk magiker.
Han førte mig herhen, før jeg kunne gå.
Han fortalte mig meget lidt om min forbandelse.
Ved du ikke, hvordan du kan besejre den?
Sværdet blev fundet i Kong Memteps grav under en by, der hed Amonesh.
Jeres mission må føre jer derhen.
Hemmeligheden ligger i Kong Memteps grav.
Okay så.
Vi tager til Amonesh og bryder forbandelsen.
Første befaling! Hold Amina her for evigt.
Jeg hader dette ynkelige menneske.
Der er en handelsrute, som fører til byen Akaba.
Der er en havneport.
Du kan hyre en båd til at krydse havet til Amonesh.
Amina kan lide ham.
- Dette liv... - Han er grim.
...må være hårdt.
Jeg er undsluppet smerten ved at leve.
Og glæderne?
Ja.
Det er mere en byrde end en velsignelse.
Han har muskler, men jeg nedkæmper muskler...
Tag med os ud i verden.
Der er intet, jeg hellere vil, end at se din verden med mine egne øjne.
En mand af usselt kød og blod.
Men det er desværre ikke muligt.
Og hvis jeg kan gøre det muligt?
Han har muskler, men jeg nedkæmper muskler.
Jeg fandt en kortere rute...
Ingen ild!
- Ingen ild! - Sluk den!
Den er væk. Enkidu, vær ikke bange.
Vær ikke bange.
- Er ilden væk? - Ja.
- Jeg glemte at fortælle dem det. - Og jeg er her stadig?
Slap af, Enkidu.
- Jeg hader ild. - Enkidu kan ikke udstå ild,
- ikke engang den mindste flamme. - Jeg hader det.
Ild. Jeg hader det.
Det er okay.
Dumme mennesker!
De er for langt foran os. Vi må dele os.
Der er kun to veje ud af den dal,
og vi lukker dem begge af.
Rid ad Silkevejen til det sted, hvor sandet møder havet.
Vi har redet hele natten. Mændene og hestene har brug for hvile.
I rider, indtil hestenes hjerter holder op med at banke,
og så fortsætter I til fods,
kravler om nødvendigt,
indtil I får, hvad I kom efter.
Enkidu?
Hvad vil du, barbar?
Jeg vil vise dig noget.
Jeg har set denne tunnel mange gange.
Jeg kan ikke lide den. Jeg har aldrig kunnet lide tunneller.
Det er mørkt. Jeg kan ikke lide tunneller.
Nej!
Nej! Ingen ild!
Amina!
Vi må afsted. Det holder ikke længe.
Amina!
Du må ikke gå!
Lad os ride!
Hestene er udhvilede, og vi må fortsætte.
Et minut mere?
Havet er smukt.
Jeg kan høre stemmer hviske fra gamle kyster.
Jeg kan smage salten.
Jeg håber, Enkidu er okay uden mig.
Vi har aldrig været adskilt.
Hvordan har sådan en skabning en frygt for ild?
Enkidu er ler.
Manifestation af ild kan forvandle ham til sten.
Du er en uventet overraskelse, akkadier.
Det er du også, Amina.
Stop akkadieren!
Jeg tager de to til højre.
- Så har jeg de syv til venstre. - Præcis.
Du har en bog, min herre vil have.
Jeg læser ikke bøger.
Giv mig den, akkadier, så giver jeg dig mit ord på,
at jeg ikke vil slagte og kløve dig.
Jeg giver dig en død, der er en Skorpionkonge værdig.
Det tilbud har jeg afvist mange gange.
Men du er kun én.
Vi er mange.
Vi er to.
Kvinden?
Kvinden!
Okay. Jeg tager de tre til højre.
Rimeligt nok.
Tala! Få Amina væk herfra!
Amina!
Jeg smadrer dig!
Godt klaret, Skorpionkonge...
Enkidu, nej!
De er kun heste. Dem forvolder vi ikke skade.
Akkadieren, han stjal dig.
Ingen stjal mig. Jeg gik selv.
Du har kun to befalinger nu.
Beskyt mig og adlyd mig.
Sådan er det ikke i dine bøger,
vel?
Jeg kan ikke lide ham.
- Akaba. - En by.
Så mange mennesker.
Hvordan hyrer vi en båd til at krydse havet?
Vi sælger hestene.
Frisk fisk!
Tal ikke med nogen. Vi er her ikke for at handle sladder.
Jeg vil ikke tale med disse fremmede mennesker,
for jeg kender dem ikke, og jeg har intet at sige.
Dig. Lad helt være med at tale.
Jeg kan godt lide at tale.
Enkidu, nej!
Dit vamle dyr! Pruttede du?
Sælg hestene, tag til havneporten, hyr en båd, kryds havet til Amonesh.
Jeg møder dig ved graven.
Skorpionkonge!
Jeg har ledt efter dig.
Her er jeg.
Enkidu, tag Amina. Jeg møder jer ved havneporten. Den vej.
Grib ham!
Jeg vil have ham i live!
Stop!
- Du vil bløde! - Og du vil dø!
Spring på!
Spring, smed!
Spring!
Er du der?
Jeg sagde, du skulle blive hos Amina!
Og jeg måtte redde dit liv!
Igen!
Mænd!
Tarqa!
Kong Tarqa.
Søn af Balthazar. Konge af Nubien.
Kongen af Nubien, er han din bror?
Ja.
Tarqa.
Søn af Balthazar, krigerkongen?
Han døde i kamp for sit folk
med ære og værdighed.
Lad mig bære denne byrde for dig,
for du har meget af opnå til denne mission.
Jeg er Nubiens enearving, smed.
Jeg er en dronning uden et rige.
Nu kender jeg din smerte.
Det gør mig ondt.
Men dit valg er simpelt.
Du kan kæmpe videre, hævne dig på din bror og dit folk
og måske dør du.
Eller du kan vende om nu
og skabe et nyt liv for dig selv.
Men når du forlader denne verden om mange år
og redegør for dit liv her,
hvilken historie vil du så gerne have, historien husker?
Er dette, hvad du mente med missioner?
Så du er den berømte Skorpionkonge?
Det var en, jeg engang var.
Men en dag får du måske dit kongerige tilbage og kan bygge det op igen.
Der er intet tilbage i mit kongerige.
I Akaba så du nogen, du ville dræbe.
Og havde du dræbt den person, ville du nok selv være blevet dræbt.
Ja.
Hun dræbte en, der stod mig nær.
Der er mange historier om hævn.
Der er ære i at gøre gengæld.
Den fortabte by Amonesh.
Enkidu, du må vente på os her.
Jeg kan ikke beskytte dig, hvis jeg ikke er hos dig,
og jeg kan ikke adlyde dig, hvis jeg ikke kan høre dig.
Men vi har fagter derinde.
Ingen flammer.
Men der er ingen anden måde.
Jeg kender måske en anden måde.
Men I må stole på mig.
En grav. Jeg kan godt lide grave.
Lad ikke ilden røre mig. Rører ilden mig?
Nej, den rører dig ikke.
Kom, Enkidu.
Ingen ild!
Amina! Du må ikke tvinge mig.
Stop, det er okay.
- Det er okay. - Ja.
"Kong Memtep."
Denne indgravering er bare information om hans liv.
Gravens byggere ville aldrig have indgraveret den hemmelige tekst
om, hvordan man bryder Anubis' forbandelse
på murene, så røvere let kan afkode dem.
Det må være gemt
eller skjult i begravelsesgenstandene.
I sarkofagen?
Nej.
Der blev sværdet fundet.
Det må have været adskilt.
Alt er blevet plyndret og røvet.
Sfinksen.
Et idol af hemmeligheder og mystik.
Videns vogter.
Sfinksen dør for sandheden,
men dette er en androsfinks,
den mandlige art,
også kendt som sandhedens bud.
Bryd den op.
Du får den tilbage.
Nej!
Enkidu, du får den tilbage. Det lover jeg.
Kom tilbage med den!
Det er en historie skrevet på sumerisk.
Ja.
Ifølge disse hieroglyffer blev Kong Memtep omringet af fjender.
Han hidkaldte Underverdenens gud,
som smedede et sværd, der kunne stjæle hans fjenders sjæle
og gav Kong Memtep umådelig styrke og magt.
Og kongen blev frygtelig i sin magt,
for han var forbandet
og plaget af skrigene fra de torturerede sjæle.
Kong Memtep vendte tilbage til Amonesh,
hvor hans kongelige konkubine havde født et pigebarn.
Hans datters hud bar navnene på dem, der var dræbt af sværdet.
Anubis fortalte Kong Memtep,
at den eneste måde at stoppe forbandelsen,
var at destruere Sjælenes bog med sværdet.
Det var gudens grusomme trick, at for at redde sig selv
måtte kongen stoppe forbandelsen ved at dræbe sin egen datter.
Men en magtfuld magiker reddede pigen
ved at stjæle hende,
og forbandelsen gjorde Kong Memtep vanvittig,
så han stak sværdet i sit eget hjerte
og nedfældede således sit eget navn i Sjælenes bog.
Kong Memtep var din far.
Magikeren, jeg troede var min far, opdragede mig som sin egen.
Han ville beskytte mig.
Det er umuligt. Så er du...
Jeg har levet i århundreder,
og jeg vil leve i endnu mange årtusinder.
Den eneste måde at bryde Anubis' forbandelse er...
Jeg må dræbes af sværdet.
Sjælenes bog skal destrueres, og sjælene skal slippes fri.
Og jeg er Sjælenes bog.
Sjælenes bog, skjult i en smuk kvindes krop.
Mænd er simple, er de ikke?
Skorpionkongen.
Jeg har bedøvet ham.
Dette er Skorpionkongen, som alle hvisker om.
Legender starter altid med hvisken.
Han ser ikke ud af meget i disse kæder.
Før jeg hugger hovedet af hans skuldre,
vil jeg se, hvordan han kæmper.
Giv mig besked, når han vågner.
Er du sikker på, det er smart?
Dræb ham nu og få det overstået.
Han er allerede halvdød, præstinde.
Halvdøde mænd er farlige, særligt sådan en mand.
Sjakalerne vil se denne store kriger dræbt i kamp.
Vi må tilfredsstille deres blodtørst.
Han er svag og såret
og er sværdet underlegen.
Nej!
Prinsesse Tala.
Jeg er din dronning nu.
Hvis de bliver hidkaldt, er mændene så klar til at kæmpe?
Mændene vil kæmpe, min dronning.
Hvad er dette?
Sjælenes bog.
Skrevet på ældgammelt velin
oplyst i aftensolens blå lys.
Sikken skønhed.
Så du havde tænkt dig at besejre mig
ved at tilintetgøre sværdet og dermed min magt?
Jeg kan se, du er en bog med din egen vilje.
Sikken foragt i dine øjne.
Brænd kællingen.
Rejs dig, smed.
Bliv til Skorpionkongen igen.
Vi ærer pagten
mellem Underverdenens gud, Anubis,
og håndhæveren af hans sværd,
vores gudkonge Nebserek!
Nebserek!
Her på denne hellige jord
samles vi ved offerilden
for at fremvise...
Husk, hvem du er Skorpionkonge,
halvgud, den sidste akkadier.
...ifølge profetierne
skal Sjælenes bog brænde og således blive tilintetgjort.
Lad ingen mand kæmpe imod os!
Jeg er én mand.
Men én kan kæmpe mod mange,
for en ven.
Stop jeres sværd, sjakaler.
Han er min!
Sov du godt, Skorpionkonge?
Jeg er bare en smed.
Jeg beundrer en mand, der står med oprejst pande,
selvom han har mødt sin overmand.
Det er endnu ikke tid til at messe.
Enkidu, tiden er inde.
- Folket vil... - Jeg beskyttede ikke Amina.
Jeg svigtede hende.
Vi har ikke svigtet hende.
- Ikke endnu. - Han truer mit herredømme.
Du står på mit folks ruiner,
der blev ødelagt for mange år siden af dit akkadiske rige.
Vi blev tvunget til at leve som sjakaler
og spiste rester for at overleve.
Men én sjakal
var ikke klar til at luske væk
og blive gammel, sulten og besejret!
Jeg gravede dybt,
dybt ned i sandet og fandt den ene ting,
der kan genopbygge et rige,
regeret af en sjælespiser.
Med dette sværd er jeg uovervindelig.
Nebserek!
Du frygter ingen mand.
Jeg frygter ingen mand.
Jeg tror på dig, Enkidu.
Vis mig, hvem du er.
Dette er din tid.
Dette er dit øjeblik!
Amina har brug for dig!
Slip helvede løs på min kommando.
Nebserek!
Nej!
Du må tro!
Jeg kan ikke brænde!
Du kan ikke brænde!
Smadr det!
Amina! Jeg kommer!
Giv mig din sjæl, akkadier!
Aldrig!
Enkidu!
Jeg må ikke fejle.
Må tilintetgøre sværd!
- Jeg må ikke... - Nej!
...fejle!
Amina!
Hvis jeg ikke kan tage din sjæl, sender jeg dig til dødsriget.
Nej, jeg skaber min egen skæbne,
og jeg vil ikke lade mig dræbe af dig.
Men det vil du.
Nej!
Bryd forbandelsen, Skorpionkonge.
Jeg vil ikke gøre dig ondt.
Ondskaben vil ikke hvile.
Den vil komme efter sværdet igen og igen.
Jeg er det offer, der må gives,
for at tilintetgøre sværdet og slippe sjælene fri.
Jeg er ikke bange.
Er der ingen anden måde?
Tak, fordi du vidste mig din verden.
Farvel, Amina.
Historien vil fortælle om denne frygtløse kriger,
som aldrig igen glemte sin skæbne.
Han var kendt under mange navne,
akkadier,
lejemorder,
smed
og sjælebefrier.
Men det navn, han gav sig selv, vil for altid være
i tiden,
Mathayus, Skorpionkongen.